PŮVODNÍ DOKUMENT NETFLIX
Když dělám vyšetření...
říkám rodičům: „To vy kvůli jejímu stavu trpíte.“
Ona netrpí.
Vaše dítě tu leží jako Sněhurka...
protože vše kolem ní je tak hrozné
a ona se tímto způsobem chrání.
Prostě čeká, až se situace zlepší.
A pak se bude moct probudit a být zase normální, čilý člověk.
DARIA (DAŠA) 7 LET – NEREAGUJE 5 MĚSÍCŮ
Nevíme, jak se to stalo. Byla sportovní typ, chodila běhat,
byla aktivní ve škole.
Nevíme, jak se to stalo.
ANNE-LIIS VON KNORRINGOVÁ DĚTSKÁ PSYCHIATRIČKA
Tak, dejte jí to prosím na břicho.
Podíváme se na to.
Úplně to položte.
Ano.
Ne, tentokrát se jí krevní tlak s ledem na břiše nezměnil.
Při posledním vyšetření se změnil.
Takže je trochu víc... nevědomá.
Tak to při dlouhém ležení obvykle bývá.
ZA POSLEDNÍCH 15 LET
POSTIHL STOVKY TRAUMATIZOVANÝCH DĚTÍ UPRCHLÍKŮ
VE ŠVÉDSKU SYNDROM REZIGNACE.
STÁHNOU SE ZE SVĚTA DO STAVU PODOBNÉMU KÓMATU,
NĚKDY I NA CELÉ ROKY.
Začíná to tak... že nemluví.
Jen leží.
A pak jedí stále méně.
Přestanou jíst úplně, přestanou pít.
Většina rodičů o tomhle nic neví...
takže si myslí, že jejich děti mohou zemřít.
Já a moji partneři jsme měli firmu, poskytovali jsme internet.
Přišli lidé z vládní bezpečnostní služby…
a požádali mě, abych internet odstavil.
Aby lidé v zemi
neměli přístup k informacím,
aby nikdo nevěděl, co se děje v hlavním městě.
Ano.
Další rok k nám přicházeli s výhrůžkami.
Připomněli nám, že jsme je už jednou neposlechli
a internet neodstavili.
Výhrůžky jsme dostávali skoro půl roku.
Odvedli ho, odnesli jeho dokumenty.
Když jsem zjistila, že je v nemocnici, šla jsem tam.
Hlídali ho, ale nebylo těžké se k němu dostat.
Prostě jsem podplatila strážného.
Hrozně ho zbili.
A taky ho mučili.
Pak jsme zaplatili, aby mohl uniknout.
Napřed se schovával.
Ano.
A pak utekl do Švédska.
Mě mezitím špehovali a sledovali.
Jednou, když jsem odvedla děti do školy
a vrátila se domů, čekali na mě u dveří.
Ženu jeho partnera a mě
mučili a bili.
Vzali mě do lesa...
a jeden z nich mě znásilnil.
Řekli, že pokud se naši manželé do 20 dnů neobjeví,
všechny nás zabijí, naše děti, naše manžely i nás.
Utekli jsme do Švédska.
„‚Musíme hledat ducha,‘ řekl Cesar.
‚Vidíš někoho?‘ zeptal se Cesar.
Asta přitiskla nos ke sklu.
‚Žádný duch tam není,‘ odpověděla.
Asta šla pomoct Cesarovi.
Tahali ho za nohy, ale země je držela.“
„Všechno nejlepší, Mo... Mono.
Daria, sedm let.“
„Všechno nejlepší, Daria, sedm let.
Alessan...“
- Alessandro. - „…dro.“
HENRY ASCHER - PEDIATR
Některé děti vědí, že azylové řízení probíhá
a že budoucnost je nejistá. A my víme,
že dlouhé období nejistoty po traumatu je velmi škodlivé.
Pro rehabilitaci po traumatu je základembezpečí.
- Přihlásili jsme se o status uprchlíků. - Uprchlický status, ano.
Čekali jsme rok a půl.
Pak nám bylo oznámeno, že došli k rozhodnutí,
takže jsme tam všichni šli.
Začali rozhodnutí ohlašovat,
vyjmenovávali důvody, proč jsme utekli.
Úplně celý příběh.
Děti o ničem z toho nevěděly.
- Neřekli jsme jim to. - Neřekli.
Neřekli jsme jim to, aby nic nevěděly.
Děti začaly...
Mladší se hned rozbrečela.
Tehdy už rozuměly švédštině.
Rozuměly dříve, než to bylo přeloženo nám.
ŽÁDOST RODINY O AZYL BYLA ZAMÍTNUTA.
Tehdy s Dašou začaly problémy.
Učitelka mi volala, ať přijdu do školy.
Řekla, že moje dcera brečela
a říkala, že nechce, aby ji poslali zpět a zabili.
Všechny děti ve škole brečely.
Učitelka nevěděla, co se děje.
Brzy na to odmítala jídlo a pak přestala reagovat úplně.
DARIINA RODINA SE ODVOLALA
A ZNOVU ČEKÁ NA ROZHODNUTÍ.
Děti se syndromem rezignace se začaly objevovat někdy v roce 2003, 2004, 2005.
Moc nás to překvapilo,
protože jsme nikdy dřív nic podobného neviděli.
Tehdy se říkalo...
GELLERT TAMAS NOVINÁŘ
„Ty děti to hrají. Jen předstírají, že jsou nemocné,
nebo je tráví rodiče.“
A tohle často opakovali i politici.
Ale ukázalo se, že ty řeči byly to, čemu dnes říkáme fake news,
propaganda krajně pravicových aktivistů.
Všechny testy ukazují stejný výsledek.
Nejde o vůbec žádnou vnější manipulaci.
Mluvíme o dětech, které jsou skutečně nemocné, a to velmi vážně.
KAREN 12 LET, NEREAGUJE 6 MĚSÍCŮ
Byl dobrý žák, moc mu šla matematika.
I učitelé na škole tady nám řekli, že Karenovi matematika moc jde.
Měl školu moc rád.
KARENOVA RODINA MÁ 13MĚSÍČNÍ DOČASNÉ POVOLENÍ K POBYTU.
AŽ VYPRŠÍ, BUDOU MUSET ZNOVU POŽÁDAT O AZYL.
Pracoval jsem v restauraci. Ten den tam bylo hodně zákazníků.
Někteří spolu mluvili
a já zaslechl, jak říkají...
že někoho zabili.
Pak jsme pochopili, že byly spáchány vraždy
a že tihle lidé měli přikázáno vraždit.
Cestou domů jsem vyzvedával syna, Karena.
Byl jsem s kamarádem, vezl nás domů svým autem.
Cestou nás zastavili.
Zablokovali nám cestu a zastavili nás.
Když můj kamarád vystoupil z auta, zastřelili ho.
Vystoupil jsem a povedlo se mi vytáhnout syna. Utekli jsme.
Když jsme se dostali do Švédska,
byl můj syn už pod velkým stresem.
Byl velmi rozrušený a vyděšený,
neustále se díval ven a viděl věci.
Ty děti toho hodně viděly.
NADJA HATEMOVÁ IMIGRAČNÍ PRÁVNÍK
A přijdou do Švédska,
chodí do školy, najdou si kamarády, mluví perfektně švédsky
a najednou...
Se musíte vrátit?
Nemyslím si, že to děti zvládají.
Musíte vidět, jak polkne.
ELIZABETH HULTCRANTZOVÁ DOKTORKA
Dívejte se, dokud nepolkne.
Nedržte ho pevně.
Jen prstem, lehce.
Ještě nepolknul.
Teď polknul.
Teď další lžička. Pokračujeme.
Zmrzlina není zrovna nejzdravější, ale tu jíst může.
Zkusíme to znovu.
Otevřete mu pusu. Dejte mu zmrzlinu.
Tak, teď mu pusu zavřete.
Nemá ji za zuby.
Myslím, že ne... Tak.
Ne, to je moc vepředu.
Tak uvidíme, co udělá.
Počkáme a uvidíme.
Tak. Teď polknul.
Musíte to dělat.
Musíte... Tohle musíte dělat.
Ahoj! Skoro se na mě dívá.
Mluv s maminkou.
Ahoj.
Dobře.
Ne moc, ne příliš dlouho.
Dobře to dopadne.
Je to tak těžké.
Ano, je to těžké, ale vidíte, že to funguje.
Vidíte, že to funguje.
Zkuste to.
Ahoj.
Ahoj. Říkejte to každý den.
Zkus mi sevřít ruku, Karene.
Mluvte s ním.
Zkus mi sevřít ruku.
Karene, děťátko.
Zlatíčko moje.
Synáčku.
Syndrom se zřejmě projevuje jen u uprchlíků z určitých částí světa.
KARL SALLIN PEDIATR
Jsou z Balkánu a bývalých Sovětských republik
na jižní hranici s Ruskem nebo pochází z jistých etnických menšin,
což se celkem špatně vysvětluje.
Tyto děti a jejich rodiny byly téměř výhradně vystaveny traumatu.
Psychologicky nebo fyzicky. Nebo obojímu.
A také čelí traumatu z možné deportace.
LEYLA 10 LET, NEREAGUJE 7 MĚSÍCŮ
Tahle rodina jsou Jezídové.
A ve většině zemí, kde Jezídové žijí,
jsou druhořadými obyvateli.
Pochází z malé vesnice o asi 30 domácnostech.
Ve vesnici byla jedna studna, kterou používali všichni.
Každý den tedy chodila matka pro vodu.
A když šla jednoho dne pro vodu,
přišli čtyři muži a všichni čtyři ji znásilnili.
Pak přišel matčin vlastní otec a velmi hlasitě prohlásil,
že svou dceru musí zabít,
protože zneuctila jeho jméno.
Naše děti nezažily dobrý život.
Chodí do školy, ale nevíme, jak v téhle zemi přežít.
Je to strach. Máme strach v tělech.
Ano, zkusíme to.
Tak se podíváme. Její krevní tlak je v normálu.
Pulz má teď trochu rychlejší.
Nevím, jestli je to pro ni normální.
Dám jí tohle na bříško, aby zchladlo.
Pak uvidíme, jestli to něco udělá s tlakem a pulzem.
109 na 68, pulz má 96.
To si poznamenám.
Tak se podíváme.
Znovu vše změříme.
Kdybych to dala na břicho vám,
krevní tlak by vám vyletěl nahoru.
- Její srdce rychle tluče? - Prosím?
- Rychle tluče? - Ano, rychle tluče.
Ale to není tak neobvyklé.
- Není to dobré, že ne? - Je to dobré,
protože to znamená, že trochu reaguje na to, co tu děláme.
Její pulz není pořád vysoký.
Myslím, že je to kvůli mně.
- Je to problém? - Ne. Nebojte se.
A tohle se nezměnilo.
Takže na tohle vlastně vůbec nereagovala.
Neovlivnilo ji to.
Tady máš.
Chci, aby sestře bylo lépe.
Mám takové bůžky na hraní.
Ráno se vždy vzbudím a mluvím k nim.
Vzbudím se a říkám:
„Prosím, ať je sestře lépe,
ať spolu můžeme zase chodit do školy.“
Moje děti si zvykly na to, že tu žijí. Švédsko je pro ně skvělá země.
Prostě chci, aby tu moje děti přežily.
LEYLINA RODINA SE ODVOLALA PROTI PŘÍKAZU K DEPORTACI
A ČEKÁ NA ROZHODNUTÍ.
MIKAEL BILLING PSYCHOLOG
Nemáme dobré vysvětlení pro to, proč je ve Švédsku
více dětí s touhle reakcí než v jiných zemích.
Víme o podobných případech i jinde, ale ne o tolika.
Dosud nemáme dobré vysvětlení, proč tomu tak je.
Kulturní faktory jsou pro Švédsko možná výhradní
a mohou být pro vznik nemoci důležité.
Jedním faktorem by mohla být nejistota, které jsou rodiny
během azylového řízení vystaveny.
K této nemoci se váže mnoho neprozkoumaných okolností.
DARIA (DAŠA) NEREAGUJE 8 MĚSÍCŮ
Minulý týden nám zavolali,
představili se a řekli, že v našem případě došlo k rozhodnutí.
Řekli, že nám bylo uděleno povolení k pobytu ve Švédsku.
O pár dní později nám přišel dopis.
- Poštou. - Poštou...
- ...který povolení potvrzoval. - Že jsme ho dostali.
K uzdravení dojde většinou v době, kdy se rodina cítí bezpečně.
Nedojde k němu hned.
Obvykle trvá několik měsíců, než je vidět, že se stav zlepšuje.
Přečetli jsme rozhodnutí Daše
a řekli jí, že bude vše v pořádku.
Že vše dobře dopadne
a že teď už nás nikdo nevyhodí.
Uzdravení dětí závisí na obnovení naděje.
A tuhle naději zřejmě předávají rodiče.
Takže to musí být nějaký druh komunikace.
Tón hlasu, dotek,
atmosféra v místnosti.
Děti cítí, že i jejich rodiče mají větší naději.
Takové dlouhé vlasy.
Úplně jako Locika, krása.
Až nad zadek.
KAREN NEREAGUJE 14 MĚSÍCŮ
KAREN UŽ POLYKÁ ROZMAČKANÉ JÍDLO A TEKUTINY.
Mám práci na plný úvazek.
Mám z toho velkou radost, chci dál pracovat.
DOČASNÉ POVOLENÍ K POBYTU JEJICH RODINĚ BRZY VYPRŠÍ.
A BUDOU MUSET ZNOVU POŽÁDAT O AZYL.
LEYLA NEREAGUJE 11 MĚSÍCŮ
Stav jezídské dívenky zůstává stejný.
Ale známky stavu rezignace teď projevuje i její starší sestra.
Rodinu jsem navštívila o narozeninách matky.
Řekla mi, že o posledních narozeninách, před rokem,
jí obě dcery přinesly květiny a daly jí pusu.
Teď to nezvládne udělat ani jedna.
LEYLINĚ RODINĚ STÁLE HROZÍ DEPORTACE.
DARIA (DAŠA) O 6 MĚSÍCŮ POZDĚJI
Darie je stále lépe. Už zase chodí do školy.
Nepamatuje si, co se jí to stalo.
Když se ptá: „Mami, já spala?“
Říkám jí: „Ano, byla jsi spící princezna.
Ale teď jsi vzhůru a všechno dobře dopadne.“
DARIA TRPĚLA SYNDROMEM REZIGNACE VÍCE NEŽ ROK.
Je důležité říct, že Švédsko přijímá
už mnoho let velký počet uprchlíků.
Pocházíme ze společnosti, která otevírá dveře.
VE ŠVÉDSKU SE ŠÍŘÍ PROTIUPRCHLICKÁ NÁLADA.
A PODMÍNKY PRO PŘIDĚLENÍ AZYLU JSOU MNOHEM PŘÍSNĚJŠÍ.
ZA POSLEDNÍ TŘI ROKY SE OBJEVILO
PŘES 200 NOVÝCH PŘÍPADŮ SYNDROMU REZIGNACE.
STEJNÉ SYMPTOMY ÚSTUPU ZE SVĚTA SE NOVĚ PROJEVUJÍ I U DĚTÍ
V AUSTRALSKÝCH ZADRŽOVACÍCH STŘEDISCÍCH PRO UPRCHLÍKY.
SRDEČNÉ DÍKY RODINÁM, KTERÉ SE PRO TENTO FILM PODĚLILY O SVÉ PŘÍBĚHY.
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová